![](https://ukrpohliad.org/wp-content/uploads/2024/01/cropped-askold-lozynskyj-96x96.jpg)
Це не видумаєш
Україна напередодні проведення повторних виборів. Ні, Янукович не подав у відставку і не призначив дострокові президентські вибори. Наступної неділі для захоплення є пять місць в парламенті в тих пяти округах, де в жовтні 2012 р. парламентські вибори були оголошені з незначним відривом або занадто заплутані, щоб визнати переможця.
Щоб заплутати справу ще далі , є 151 кандидат на ці п’ять місць , в середньому близько тридцять на кожне місце. Виборча дільниця номер 94 , яка включає в себе центр Обухів у Київській області, має аж 38 кандидатів , можливо , резонно з урахуванням обставин . Однак на грані смішного є те , що три з цих кандидатів називаються Віктор Миколайович Романюк. Що робить імя “Віктор Mиколайович Романюк” спеціальною назвою так це те , що воно належить опозиційному (партія “Батьківщина”) кандидату , який прийшов другим з дуже стислим розривом в минулорічних підозрілих виборах . Інші два кандидата з точно таким же ім’ям ( яке співпадіння! ) не були висунуті жодною політичною партією . Вони зареєстровані в якості незалежних кандидатів , якщо хтось ще може в це повірити. Два нових Віктора Mиколайовича Романюка не брали участь в парламентських виборах в жовтні минулого 2012 року.
223- й округ Шевченківського району у місті Києві теж дуже особливий. Є 70 кандидатів , що повинно плутати процес сам по собі. Торік кандидат від партії ” Свобода” прийшов другим з дуже незначним розривом. Його звати Юрій Володимирович Левченко. На цей раз балотуються аж троє Левчинків, хоча і з різними іменами та по батькові . Два нових Левченки зареєстровано в якості незалежних кандидатів , якщо хтось ще може в це повірити. Жоден з двох нових Левчинків не балотувався на виборах у жовтні 2012 року . Один з них навіть не проживає у м. Києві , не кажучи вже про Шевченківський район міста Києва, хоча це не є обов’язковою вимогою .
У не дуже демократичних країнах вибори є , як правило , як несправедливими так і шахрайськими . Це пов’язано переважно у нерівності доступу кандидатів до виборців через канали ЗМІ , нерівне використання ресурсів , включаючи зловживання адміністративними ресурсами . Це несправедлива частина. Шахрайство приходить до скриньок для голосування через такі кричущі випадки , як вкидання бюлетенів і порушень підбиття підсумків.
Україна є трохи вище цього і підтримує , принаймні на сприйнятті пристойності , регулярність та прозорість. Найбільш часто як механізм використовуються законні маніпуляції, ці маніпуляції часто примітивні , але не суперечать закону. Чи є намір обдурити ? Звичайно !
Конституція України досить конкретно передбачає , що народним депутатом у парламенті України може бути будь-яка фізична особа, що є громадянином України , яка досягла віку 21 рік на день виборів , має право голосу і проживає в Україні протягом п’яти років . Конституція обмежує цей широкий спектр можливостей тим обмеженням , що не може балотуватися людина, яка була засуджена за умисний злочин і судимість не знята.
Виборчі закони та нормативні акти Центральної виборчої комісії не обмежують цей дуже широкий спектр можливостей. Вони просто вимагають , щоб кожен кандидат вніс заставу в розмірі 13764 гривень (приблизно $ 1500) і треба представити заяву , що дозволяє публікацію біографії кандидата і , що підтверджує припинення будь-яких майбутніх зв’язків або діяльність , які входять в протиріччя з інтересами народного депутата . Там немає положення для перевірки походження зазначених вище грошей або вимог певної кількості підписів виборців , які проявляють електоральну підтримку або місце проживання на виборчому окрузі.
Очевидно деякі частини Конституції , різні закони та нормативні акти потребують реформування в довгостроковій перспективі. У безпосередньо даний час існує відчутна необхідність інформування електорату, в як можливо найбільше способів, про неминучі шахрайства.
Це обов’язок уряду , громадських організацій та кандидатів , які ммають надію перемогти.сподіваються мати переважну силу. У випадку з Україною урядовці занадто корумповані і самі є частиною проблеми. Таким чином , тягар лягає на не зовсім адекватне (нерозвинене) громадянське суспільство і самих кандидатів. Електорат має бути поінформований , що це є грубим , хоча квазі правовим, способом обдурити . Визнання того , що це і є ” методи роботи” поточного наміру правлячого режиму для самоувічнення , принаймні , є кроком у правильному напрямку. Це може не тільки подолати наслідки передбачуваного шахрайства , а й показати нинішній режим яким він є.
7 грудня 2013 Аскольд С. Лозинський
Аскольд С. Лозинський , адвокат , міжнародний спостерігач на майбутніх парламентських виборах в пяти округах.