![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Уродженець міста Вугледар на Донеччині.
Воїн захищав Україну на Донецькому напрямі. Загинув у населеному пункті Красногорівка Покровського району Донецької області.
Йому було 36 років. У нього залишилися дружина.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Уродженець Донеччини.
Воював на Донецькому напрямі. 13 листопада 2023 року Сергій отримав важке поранення, переніс кілька операцій та 6 січня 2024 року помер в лікарні міста Луцьк.
Захисникові було 49 років.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Народився у селі Вербляни Яворівського району.
Був учасником АТО. У 2018 році він захворів на важке захворювання – онкологію, тому був звільнений з військової служби і проходив лікування. Після тривалого лікування та реабілітації подолав хворобу. Після повномасштабного вторгнення рф, захисник знову повернувся захищати України. На жаль хвороба знову повернулась. У 2023 чоловік звільнився з військової служби та продовжив лікування. 10 січня 2024 року він помер.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Народився в селі Вороблевичі Меденицької громади. З 2015 року був учасником АТО/ООС. Після повномасштабного вторгнення рф захисник був призваний до лав ЗСУ. Загинув під час ворожого обстрілу н. п. Табаївка Куп’янського району, Харківської області.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Львів’янин.
Із початком повномасштабного вторгнення вступив до лав 45-го полку імені Олександра Красіцького Національної гвардії України. У серпні 2023 року приєднався до 3-го окремого батальйону охорони особливо важливих державних об’єктів Центрального оперативно-територіального об’єднання НГУ. Спершу мужньо боронив державу на Волині та Київщині, а протягом останнього періоду – на Запорізькому напрямку.
У Сергія Косточкіна залишилися батьки та дружина.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Львів’янин.
Із початком повномасштабного вторгнення російської федерації став на захист Батьківщини від загарбників. Воював у складі 115-ї окремої механізованої бригади Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України. Виконував бойові завдання на східному напрямку фронту.
У Анатолія Матата залишилися мама, брат та донька.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Житель Новояворівської громади. Після повномасштабного вторгнення рф добровільно пішов воювати. Загинув на Запоріжжі. У нього залишилась мати, дружина та двоє синів.
![🕯️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t7d/1/16/1f56f.png)
Житель міста Червоноград. Був мобілізований у лютому 2022 року. Командир відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини А1008. Загинув під час виконання бойового завдання на Донеччині.
У нього залишились батьки та брат.